![](https://www.zdenka-piano.com/wp-content/uploads/2019/03/architecture-auditorium-building-258947-1024x336.jpg)
Nedávno se mě někdo zeptal, co považuji za nejlepší „lék“ proti trémě. Musela jsem nad tím chvíli přemýšlet, ale nakonec jsem si uvědomila, že tou nejlepší obranou pro mě vždy bylo pravidelné vystupování na veřejnosti. Proto jsem se rozhodla věnovat svůj nový článek obehrávání programu.
Pravidelné vystupování
Když jsem ještě chodila na konzervatoř, brala jsem veřejné vystupování jako běžnou součást svého studijního života. Měli jsme třídní předehrávky, klavírní semináře, školní koncerty, výměnné akce. Když se blížilo opravdu důležité vystoupení nebo soutěž, paní profesorka mi domluvila ještě obehrávky v základních uměleckých školách.
Na každé předehrávce jsem sice byla nervózní, ve většině případů šlo však spíše o motivační trému, než o panickou hrůzu, která by nenechala notu na notě.
Teprve po příchodu na HAMU jsem zjistila, co to je zcela nevypočitatelná tréma, s kterou jsem si nebyla schopná poradit. Jen si představte, že za celého půl roku vystupujete veřejně třeba jen jednou! Tehdy přišla doba, kdy jsem pochopila, že součástí mé přípravy na koncert se bude muset stát i organizace nejrůznějších obehrávek.
Proč je tak důležité pravidelně vystupovat
Určitě není těžké uhodnout, proč je tak důležité se pravidelně „otrkávat“ před publikem. Jedna věc je cvičit si skladby doma na svůj klavír, vracet se k nepovedeným místům nebo si je hrát pomalu.
Zcela jiná věc je provést celou skladbu nebo repertoár v kuse, ve finálním tempu a zpaměti, na cizím nástroji, tady a teď. I když se v sále někdo baví nebo zazvoní mobil. Přestože jste v noci špatně spali a tlačí vás bota.
Čím více podobných nesnází na „cvičebním“ pódiu, tím lépe. A tím více zkušeností si odnesete do vašeho dalšího klavírního života. To vše samozřejmě platí nejen pro vás, ale i pro vaše žáčky, ty nejmenší i dospělé.
A teď už se pojďme podívat, kde si tedy svůj repertoár můžete zahrát, pokud nemáte dost příležitostí v rámci školy, nebo už nejste tak daleko, že si vás samy zvou koncertní agentury 🙂
1. Domovy pro seniory
Pro mě osobně volba číslo jedna. Nejen, že si vyzkoušíte zahrát program v cizím prostředí, ale především uděláte obrovskou radost svým posluchačům! Často potkáte nadšence, kteří chodili na koncerty celý život, ale nyní jim to už zdraví neumožňuje. Ale i ti, kteří hudbě nerozumí, velmi ocení talentované muzikanty, kteří vnesou do prostor domova novou energii a elán.
Problémem může být především nástroj. Zdaleka ne v každém takovém zařízení klavír mají, a pokud ano, ne vždy je v dobrém stavu. Čeká vás tedy detektivní práce. Já si nejdřív našla domovy ve své blízkosti a pak se snažila z fotogalerií a aktualit vypátrat, o jak kulturní zařízení se jedná 😀 Samozřejmě jsem psala nesčetně emailů, zda by o mé vystoupení měli zájem.
Pokud se nedočkáte odpovědi od vedení, zkuste kontaktovat aktivizační oddělení, které se na podobné akce specializuje. Také je dobré připsat, že za vystoupení neočekáváte odměnu, ale rádi byste udělali radost obyvatelům domova. Připište něco o sobě, nebo o žákovi, pro kterého koncert organizujete – dosavadní zkušenosti a úspěchy, na co se aktuálně připravujete (absolventský koncert, mezinárodní soutěž..). Nikdy nic nepokazíte ani fotkou a programem koncertu.
2. Školy, školky, ZUŠky i gymnázia
Navázat spolupráci můžete prakticky s jakýmkoliv vzdělávacím zařízením, v němž budou mít jen trošku zájem o hudbu.
Velmi ochotní bývají učitelé hudební nauky na základních uměleckých školách, pro jejichž žáky je vystoupení vždy zajímavé zpestření. Vybírejte však skladby kratší, z různých období a raději si připravte i krátký výklad. Třicetiminutovou sonátu si nechejte až pro starší posluchače.
Máte – li kontakty na základní školu nebo třeba gymnázium, můžete tam navázat spolupráci s učiteli hudební výchovy. Na kroměřížské konzervatoři jsme například jako studenti pravidelně chodili hrávat na místní gymnázium. Byla to skvělá spolupráce, na kterou moc ráda vzpomínám.
S malými dětmi uděláte jistě radost v mateřské školce, naopak jako vysokoškoláci budete jistě atraktivní inspirace pro studenty konzervatoří. Možností je nepřeberně, chce to však hodně času i energie a občas také trochu sebezapření – my klavíristé bychom přece jen raději hráli nebo učili než obvolávali školy a školky. Na druhou stranu taková přehrávka není užitečná jen pro vás, ale je zároveň skvělým výchovným koncertem, který může někoho v publiku ovlivnit i na celý život!
3. Hudební kavárny
Proč nezkusit i něco méně formálního? Kavárny jsou ideální například pro hudební večery s dospělými studenty, kteří by si ještě na koncertní sál netroufli. Můžete zvolit kratší i odlehčenější repertoár, přesto se však trémě nevyhnete a svůj účel tedy takové vystoupení po všech stránkách splní.
TIP: Přečtěte si také další tipy k výuce dospělých začátečníků.
Zpravidla zde není nutné platit nájem, problémem však může být stav nástroje. Zajděte si tedy do vyhlédnutých prostor včas klavír vyzkoušet. Pokud je klavír v dobrém stavu, jen potřebuje přeladit, majitelé se často nechají přemluvit k objednání ladiče. Mnohé kavárny mají dokonce nástroj pronajatý z Českého hudebního fondu, který se i následně stará o ladění a údržbu.
4. Internet
I když to ještě není mezi námi klasickými klavíristy tak časté, koncert můžete uspořádat i na internetu! Ať už jsou to živá vysílaní na YouTube a jiných sociálních sítích, nebo se rozhodnete svůj výstup sestříhat a sdílet až dodatečně, vždy to pro vás bude obrovská motivace dotáhnout skladbu do konce i skvělý trénink na boj s nervy. Výsledek můžete navíc použít i jako lákadlo na váš hlavní výstup – třeba na absolventský koncert.
Moc se mi líbí, jaké koncerty pořádá se svými dospělými studenty moje skvělá kamarádka a vynikající pedagožka Eva Suchánková. Absolventi jejích online kurzů hry na klavír totiž nejsou limitovaní koncertním prostorem, svůj „absolventský koncert“ si natočí doma v obýváku. Přitom jim nedá o nic méně práce se na takový výstup připravit a radost z něj mohou mít i posluchači na druhé straně zeměkoule.
5. „Hluchá tetička“
Moje paní profesorka vždy říkala, že je lepší zahrát si před hluchou tetičkou než před nikým 🙂 Sama na to stále při výuce myslím, a tak když se blíží vystoupení, nutím žáky, kteří chodí za sebou, aby si hráli navzájem. Také pravidelně chodíme zkoušet do sálu, abychom si zvykali nejen na jiný nástroj, ale i na koncertní prostředí. Slečny navíc nutím, aby si zahrály v botách, v nichž budou vystupovat (předejdu tak nejen dvaceticentimetrovým jehlám, ale i pohorkám).
Často radím dětem, aby svůj repertoár zahrály doma rodičům nebo na rodinné oslavě. Také je užitečné si výkon nahrát – i kdyby to mělo být jen na diktafon v mobilním telefonu. I to dokáže klavíristu pořádně znervóznit. Sice se nejedná přímo o koncertní vystoupení, ale i tato nouzová opatření udělají své.
Vydržte!
A ještě závěrečná tečka: Nenechte se odradit. Někdy vás chování na druhé straně drátu může pořádně vyvést z míry. Požadavek na drahý nájem v kavárně, kde ani nemají naladěný klavír bych ještě snesla. Ale stalo se mi i to, že na můj dlouho plánovaný koncert v jedné ZUŠ prostě zapomněli.
Zkuste ale vydržet, každé veřejné vystoupení vás (nebo vaše žáky) posune dál nejen v samotném hraní, ale i v jistějším vystupování na pódiu, získávání kontaktů. Máte také příležitost předejít spoustě věcí, které by vám mohly v den „D“ pořádně zavařit – padající ramínko šatů, příliš vysoké podpatky, rozptylující náramky, vlasy v očích, nedořešené otáčení stránek v komorní hře.
Nechci však zmiňovat pouze chyby a nedostatky. I obehrávání dělá radost publiku, které zpětně dodává interpretovi novou energii i sebevědomí do dalších veřejných vystoupení!
Přeji vám i vašim žákům pevné nervy a krásný pocit z dobře odehraných koncertů! 🙂